I tidligere afsnit:
- Børnene! - Den anden vej!
21 sårede, fire døde, og vi lader som ingenting.
D.C. må finde ud af, hvem det var, og når de ved det, er vi klar.
- Rainier Boothe, våbenhandler. - Aflyt ham.
Lad os ikke nøjes med ham. Aflytter vi ham, får vi dem alle.
Du samarbejdede med Fahim Jarif, der bombede stranden i Tyrkiet.
- Han lyder panikslagen. - Det burde han være.
Der er ingen mission, vi har overvejet så grundigt -
- og gransket så nøje som den mission, vi har i dag.
Det målrettede drab på et menneske.
I dette tilfælde Fahim Jarif.
Manden, der er ansvarlig for bombeangrebet i Tyrkiet.
Jarif opfylder alle tre betingelser for, at vi kan dræbe ham.
Et: Han udgør en trussel mod både USA og Europa.
- Uganda? - Mit hjemland.
- Muslim? - Selvfølgelig.
- Værsgo. - Tak.
To: Han er umulig at fange.
Som højt rangeret i regeringen er han godt beskyttet.
Mossad har forsøgt at dræbe ham i årevis, uden held.
Tre: efterretningernes pålidelighed.
Vi identificerede Jarif som hjernen bag det hele -
- da vi aflyttede Rainer Boothe under ledelse af Adam Dalton.
Lad mig være helt tydelig: Missionen er yderst vanskelig.
Vi har sendt de bedste, men vi må være klar til alt.
- Er De gift med en vantro? - Nej, han konverterede.
Kender De koranen, professor Weber? Hvad synes De om bogen?
Koranen er ikke blot en bog, men et budskab.
Og Gud har givet den til alle, uanset sprog og nationalitet.
For det er ham, der har skabt alt.
- Tak. - Tak.
Hvis alt går vel, er vi ude af Teheran om nogle få timer.
Og ingen vil opdage, at vi har været der.
Hvor har du fundet en pistol i Iran?
Ham, der hentede os, var godt forberedt.
- Hvor har du din fra? - Jeg fik den som gave.
Han må have god smag.
- Hvor længe er det siden? - Alt for længe, min ven.
- Skal vi snart fiske? - Klart.
En skønne dag tager vi til Blue Ridge Mountains.
- Du husker min bror Hassan. - Selvfølgelig. Godt at se dig igen.
- Sergent Jaz Khan. - Mr. Larijani.
- Bossen har talt meget om dig. - Er du ikke officer nu?
Jo, men navnet hænger ved.
- Efter dig, skat. - Hold nu op!
- Hvor længe har I arbejdet sammen? - I snart tre år.
- CST? - Hun overtog efter Jimmy.
- Er de andre her? - Se selv.
- Hej! - Nyder I bryllupsrejsen?
Spørg mig om et par timer.
Hun tog ringen af, så snart vi var landet.
- Sårede jeg dig? - Havde I nogen problemer?
Ifølge toldbetjenten har jeg tabt i det genetiske lotteri.
Jeg sagde ikke noget. Jeg tænkte det kun.
- Adam, er du klar? - Ja, kør.
Jeg ville ønske, at det svære var overstået, men vi er lige begyndt.
Skal vi gennemgå det?
Vi begynder med målet. Fahim Jarif.
Han er ansvarlig for bombningen på stranden.
Han bruger det meste af tiden i lejligheden på Palace Hotel.
Det er en fæstning. Derfor er han så utilnærmelig.
De få gange, han går ud -
- beskyttes han af en iransk specialstyrke ledet af Qassem Javad.
Qassem er forsigtig, Jarif er paranoid.
Hvis I skræmmer ham, mister I ham.
Tehuset, hvor han holder møde i dag, ligger midt i byen.
Vi ved ikke, hvem han skal mødes med, men vi kender hans stambord.
Som I kan se på kortet og de fotos, Larijani har taget -
- kan Jarif rammes fra lejligheden. Afstanden er cirka 600 meter.
- Og vinduerne i tehuset? - De er åbne.
- Ellers er glasset meget tyndt. - Det kan vi godt leve med.
Dalton og Jaz skal snart være i lufthavnen.
Preach, du tager toget til Istanbul.
Amir og McGuire, I får hjælp af Hossein til at komme væk.
Dermed har vi 187 minutter til det hele.
Nogen spørgsmål?
Det her er Iran. Revolutionsgarden er overalt.
Regeringen har brændt vores flag siden 1979.
Bliver I fanget, vil I ikke få hjælp af USA.
Så må I klare jer selv.
Så jeg spørger igen: nogen spørgsmål?
Jeg har et.
Kunne jeg ikke være McGuires bror?
Bare mere sofistikeret?
Start uret.
Første kolonne er tiden. Jarif burde tage af sted om fem minutter.
- Dalton og McG starter. - Held og lykke.
Arbejder du nu med kvinder?
Med dem, der får tingene gjort. Jeg vidste ikke, du var chauvinist?
Jeg mistede min datter til de uhyrer og ved, hvad de ville gøre.
De burde være mere urolige for, hvad hun kan gøre mod dem.
Tiden er inde.
Vi har bilen i sigte.
Og der er Jarif.
- Jarif er på vej. - Modtaget.
Modtaget.
JARIF TAGER AF STED
- Tiden? - 13.20.
Vi har lige kørt til højre ad Valiasr Street.
Jarifs folk vil holde vagt. Hold jer på afstand.
Vi sætter farten ned. Amir burde snart se bilen.
Amir, kan du se ham?
Amir, har du ham?
Bilen i sigte.
Jeg kan se Jarif.
Afstanden er 587 meter.
To minutter til venstre. To minutter til venstre.
Han er indenfor. Han går hen imod sit bord.
To minutter til venstre. To minutter til venstre.
Uændret vind.
Vent. Nogen har lige genkendt ham.
Vent.
Han beder om en tjeneste.
Ingen ændringer.
Ingen grund til bekymring. Jaz?
Hvis han sætter sig, rejser han sig aldrig igen.
Qassem gør endelig sit arbejde.
Alt er klar.
Ét skridt til.
To minutter til venstre. To minutter til venstre.
Undskyld mig.
Han genkendte mig.
- Det var bare et sammentræf. - Vi går herfra. Nu.
Jarif går. Jeg gentager: Jarif går.
Dalton, afbryd! Fortsæt med evakueringsplan Alpha.
Vi går op på en anden etage!
Så jeg kan skyde ham, inden han når hen til bilen.
- Dalton, du skal af sted. - Nogen må opdatere mig lige nu.
Han går nu, og vi må følge efter.
Nej! Han er allerede paranoid.
Ingen skal sætte livet på spil.
Jaz, jeg mener dig.
Afstanden er 569 meter.
To minutter til venstre.
- Hvad er der? - Ikke noget. Vi kører.
- Hvad fanden var det, Jaz? - Jeg ramte ved siden af.
Der var et barn der.
Dalton, missionen er afbrudt. Tiden går.
Det her er ikke godt.
- Ved vi, hvem Jarif skulle møde? - Nej. Hvorfor?
Jeg kigger vist på hende lige nu.
Jarif gør ikke forretninger med kvinder.
Medmindre hun er kurér for en, der ikke selv kan være der.
Det er risikabelt at tjekke.
Se, om Amirs bodycam giver et match.
Dalton, udsæt evakueringen. Vi følger kvinden.
Hun går hen imod dig. Rødt tøj, sort tørklæde.
Kør rundt i kvarteret.
Amir, følg ikke efter. Vi fortsætter på den anden side.
Hun går hen imod dig. 15 meter derfra.
Det er Aida Hareb, Nasser Harebs søster.
Hjernen bag de to største angreb på USA i Iran.
Det var hende, Jarif skulle mødes med.
Se, om hun kan føre os til ham.
- Hun flygter! - Jeg har hende.
Hun løb ind. Bossen er efter hende.
McG, du må dække gyden.
Preach, Jaz, saml jer omkring ham. Amir, Hossein, spær udgangene.
Okay, anden sal.
Tredje sal.
Jeg går ind.
Aida Hareb!
- Nej! - Hun tog en selvmordspille.
Nej, nej, nej!
Nej! Det må du ikke! Spyt den ud!
Død over jer alle!
- Har du brug for hjælp? - Jeg klarer mig.
Klar.
- Hvor længe til evakuering? - Fem minutter.
Der er ingen tegn på, at nogen ved, I er her.
Vi har hendes telefon og Jarifs nummer.
Jarif skifter konstant nummer.
- Undskyld, boss. - Det kan vi ikke gøre noget ved.
Hvad fanden skete der derude?
Jeg forsøgte at skyde ham. Jeg så en mulighed.
Vi gør aldrig noget, der ikke er planlagt.
- Vi improviserer hele tiden. - Nej, jeg gør.
Du holder dig til planen. Færdigt arbejde!
Tror I, at vi har det samme spillerum her som i Paris?
Og så glemmer vi, at du næsten ramte et barn.
Han har ret. Det skal ikke ske igen.
Besked til Aidas telefon. Ukendt nummer.
"Undskyld, at jeg ikke kom."
- Det må være Jarif. - Han ved ikke, at hun er død.
- Hvad tænker du? - Han ved ikke, hvad vi ved.
Vi kan foreslå et nyt møde.
Det virker ikke som nogen kode.
Hun ville være ærbødig. Prøv: "Er det bedre i morgen?"
- Hun vil mødes igen. - Noget virker forkert.
Jeg forstår, men jeg er her for at beskytte dig.
Den samme følelse som den morgen, min bror blev myrdet af Mossad.
Jeg kunne have stoppet ham.
Da han forlod vores hotel. Men det gjorde jeg ikke.
Hvis jeg stolede på mit instinkt, havde han været i live i dag.
Hvad skal jeg skrive? Hun er kommet fra Beirut.
Jaz svarer. Vi har kun én chance.
Giv hende alt, hvad I har om Aida.
Dalton, lad den ringe to gange.
Libanesisk accent.
- Hallo? - Undskyld, at jeg ikke kom.
- Opstod der problemer? - Nej, ingen problemer.
Jeg blev forhindret. Hvornår er du kommet?
- For tre dage siden! - Tirsdag morgen.
Hvordan har din bror det? Det er længe siden.
- De mødtes for fire måneder siden. - Også for mig.
Men vi taler ofte sammen, og han har det godt. Skal vi mødes?
- Ja, selvfølgelig. Klokken fire? - Det er fint.
- Skal vi mødes på tehuset? - Nej, ikke tehuset.
Jeg er træt af det sted. Kom hen til min lejlighed.
- Hun må foreslå noget andet. - Nej.
- Det lyder godt. - Fint. Vi ses.
Godt forsøgt.
Hvad nu?
- Galskab. - Kun, hvis de kender hinanden.
Ellers er det en kalkuleret risiko, som Dalton kan løbe.
Få Khans billede op.
- Hvad tror du? - Vi kunne sikkert, men burde ikke.
Det er noteret. Noah?
Jeg tror ikke, at Aida og Jarif har mødt hinanden.
Vi udskifter Aidas billede med Jaz'.
Så ser vi, om Jarif tjekker hende.
Dalton, vi tror, at Jaz kan forveksles med Aida.
Hvad vil du?
- Hvor hurtigt virker giften? - Fem minutter.
Når han har taget den, skal du finde på en undskyldning for at gå.
Det vil ligne et hjerteanfald. Hvis hun er der ...
I så fald vil de tilbageholde hende.
- Amir, hvad tror du? - Jeg tror, at det kan lykkes.
Jarif vil ikke se Aida som en trussel.
Vi tager ikke hjem, så længe han trækker vejret.
Preach?
Det gode er, at Jarif føler sig sikker i sin lejlighed.
Et øjeblik.
Jeg ved godt, hvad vi lige har talt om.
Det må ikke påvirke dit valg.
Du har intet at bevise. Vi behøver ikke at gøre det.
Vi kan tage herfra med oprejst pande.
Det burde vi nok.
Da bilen kørte hen imod os på stranden -
- hvad tænkte du så på?
Jeg var vred. En ting er at angribe soldater.
- Han angreb børnene. - Ja.
- Vi var heldige den dag. - Ja, det var vi.
De næste er måske ikke lige så heldige.
Lad os sørge for, at det ikke bliver aktuelt
- Ja? - Ja, for fanden.
Okay, hun gør det.
Jaz må ikke gå alene derind, men mig ville de afsløre.
Også Preach. Så I to må være i forhallen.
Vi kalder det et forretningsmøde mellem jer og Hossein.
Adam, det er umuligt at få våben derind.
Det ved jeg godt. Hvis det går galt, så find en vagt, og tag hans våben.
Den er jeg med på.
Vi identificerer et ansigt via bestemte kendetegn.
Man skal ikke sminke en til at ligne en tvilling -
- men manipulere med de kendetegn, så hjernen opfatter det ...
Så den, man forventer at se, også er den, man ser.
Ved dine døtre, at du kan den slags?
Nej. De må fumle sig gennem ungdommen alene.
Hvis der går noget galt, må du improvisere.
- Velkommen, miss ... - Hareb.
Mr. Jarif venter på mig.
Må jeg se noget identifikation?
De viser Dem vej til elevatoren.
Hun er inde.
Jeg hader at sidde her, Preach.
Jeg hader det mere, end de aner.
Det gør vi også, når du sætter alt på spil, men vi tror på dig.
Nu må vi tro på Jaz.
Hareb, det er en ære.
Jeg er Qassem, Jarifs sikkerhedsansvarlige.
Du må undskylde, men vi må være på vagt i disse tider.
- Din gæst er her. - Velkommen, Aida.
Det er en ære. Du må undskylde mit dårlige farsi.
- Bedre end mit arabisk. Engelsk? - Selvfølgelig.
Du må gerne gå, Qassem.
Sid ned. Lad, som om du er hjemme.
Tak, fordi du ville se mig.
Min bror taler ofte om dig.
- Hvornår sås I sidst? - Måske for cirka fire måneder siden.
- Hvad med dig? - Det må være tre år siden.
Vent ...
Der er noget galt.
Vi har ikke fået vores te.
- Du må have en flot udsigt. - Ja, men jeg ser den ikke så tit.
Teheran blomstrer, trods alle sanktionerne.
- Hvor meget sukker vil du have? - Ikke noget, ifølge min læge.
- Jeg hader læger. - Det gør jeg også.
Min bror beundrer dit arbejde.
Han betragter dig som en helt. Du inspirerer ham.
Det er ham, der inspirerer. Krigen vil vare længere, end vi ønsker.
Ikke kun på slagmarken, men på nettet og i medierne.
- Det er en krig om hjerter og sjæle. - Som vi må vinde.
- Jasmin. Min yndlingste. - Også min.
- Et opkald? Fra hvem? - Aidas bror.
Det er Nasser. Sagde du, vi skulle ses?
- Vil du ikke svare? - Nej, jeg gør det senere.
Og bekymre ham unødigt? Det gør ikke noget.
Er det dig, Aida? Hvorfor har du ikke svaret?
Jeg troede, at der var sket dig noget.
Hvis du bliver dræbt af en kvinde, kommer du vel ikke i himlen?
Det er ikke perleporten, du kan se.
Boss, kan du huske det, du sagde om improvisering?
Tid til improvisering.
Jarif er død.
Jeg fik ikke brugt giften.
Jeg kan vist komme ud, men har brug for hjælp.
McG og Amir, tag en trappe hver.
I skal sikre en udvej.
Hossein bliver i forhallen.
Kommandocentralen siger, når alarmen går -
- og sørger for at få os væk herfra.
Jaz, du får hjælp i trappeopgangene. Tag det roligt. Undgå elevatoren.
Miss Hareb?
De skal bruge et nøglekort.
Hvordan gik mødet?
Fahim?
De ved det.
- Alarmen er gået. - Dalton, skynd jer væk.
- Hele byen kommer efter jer. - Vi skal have Jaz ud.
Jeg er på femte sal. Jeg går mod den sydlige trappe.
- 20 sekunder. - Hvem har den sydlige?
Jeg er på tredje, frit til fjerde. Der er flere mænd på vej.
Jaz, vi guider dig til forhallen og henter dig ved den sydlige udgang.
Jaz, der er tre på vej mod dig.
Der er frit, men skynd dig.
- Amir, hun kommer hen mod dig. - Modtaget.
Amir og Jaz, der kommer to fra forhallen.
Jaz, gå ud på anden sal.
Amir og McG, til forhallen.
- Vi finder en udgang. - Der er en gyde på vestsiden.
Hun kan umuligt komme gennem forhallen.
McG og Amir må gå ud, mens de kan.
Vi må finde en anden udvej til Jaz.
Jeg behøver ikke forhallen. Jeg springer ud ad vinduet.
- Nej, det er vanvid. - Det havde du gjort.
Jeg kan se et vindue ud mod gyden.
Jeg er der om et minut. Skynd jer, for jeg brækker nok benet.
McG, Amir, Hossein, hvis I ikke hører andet -
- kører vi tilbage til huset.
20 sekunder.
Stop her.
Ti sekunder.
Det her vil kunne mærkes.
Adam, de har hende. De har Jaz.
Tekster: Lasse Petersen www.sdimedia.com